Vi bestemmer os for at nå til Månen...
Vi bestemmer os for at nå til Månen.
Vi bestemmer os for at nå til Månen i dette årti.
Ikke fordi det er nemt, men fordi det er svært.
- Se engang. - Hvor smuktl
Det er et af de største øjeblikke i mit liv...
Af de mænd, som fløj til Månen,
havde de 12 fløjet i rummet før.
19 kom aldrig derop igen, og tre gjorde turen to gange.
Begyndelseslønnen for en astronaut var under 20.000 dollars om året.
De kunne købe splinternye Corvetter til forhandlerpris,
men ingen ville sælge dem livsforsikringer.
Kun én af astronauterne var ugift.
Konerne nød frynsegoderne
og håndterede opmærksomheden med varierende succes.
Det sværeste var at klare
lige så meget stress som deres mænd.
Dét gjorde deres tid hos NASA
lige så opslidende og eventyrlig,
som om de selv havde foretaget rejsen fra Jorden til Månen.
Afsnit elleve
De første astronaut-koner
18. april 1972
Dét var du længe om. Jeg troede, du var taget hjem.
Man kan kun gå renligt på wc ved at klæde sig helt af og bruge en time.
Må vi citere dig for dét?
Værsgo... Jeg tabte min vielsesring.
- Tog du også ringen af? - Ja...
- Har du set den, John? - Nej.
Nej... Har du kigget på fingrene i din handske?
Den var der ikke.
Jeg er nygift. Jeg må ikke miste ringen på vej til Månen.
Svært at forklare konen,
hvis hun ikke har prøvet at gå på wc i vægtløs tilstand.
Sig til hende, at ringen ikke er NASA-godkendt rumrejse-udstyr.
Otte år tidligere
Mine damer og herrer fra Houston-området...
Velkommen til den fjerde årlige velgørenheds-mode-kavalkade.
Nu skal I se noget af det nyeste inden for mode, sjov og stil,
fremvist af eliten blandt kvinder.
Her er det allerbedste, Amerika kan tilbyde.
Her er de hårdt arbejdende pionerer
...de amerikanske astronauters koner!
Mrs. Elliott See hedder i virkeligheden Marilyn.
En husmoder af hele sit hjerte.
Hun bliver et smart syn i supermarkedet
i sin paprika-dragt og safran-bluse med matchende for
plus tilbehøret.
Farvel, Marilyn.
Og goddag, Marilyn...
Vi har to Marilyn'er i denne flok astro-koner.
Mrs. James Lovell.
Eller... Marilyn.
Hun viser sit marine-sindelag ved at lufte en marineblå silkedragt.
Rappe røde lædersko.
Ikke passende i Wisconsin, vel, Marilyn?
Mor, er vi stadig i Houston?
Det tror jeg nok... Håber jeg.
Jeg ved det ikke.
- Hvornår er vi der? - Når vi er der.
- Mor... - Hold nu op.
Sæt dig ned.
Ud, alle sammen.
- Barb, skynd dig! - Jeg kommer nu.
Hold nu op!
- Det var ikke mig. - Hold så op!
- Så er det nok.
Rum-byen
- Mor... - Mrs Lovell.
Hold nu op.
Jeg hedder Charlie.
Det er svært at se for sig...
Men om få måneder er her masser af huse
og et supermarked og kirker.
Virkelig? Køber andre NASA-familier huse hér?
De oprindelige syv har gjort det.
John Glenn, Deke Slayton, Scott Carpenter, Conrad og Armstrong.
Hvilken... Vent lige lidt.
- Hvilken grund har Jim valgt? - Den dér.
Dén kunne han bedst lide.
Virkelig?
Fortovet vil fortsætte hertil.
Fra fortovet er der en brolagt indkørsel og skyggefulde træer.
Og hoveddøren er... lige dér.
Kom ind.
Rør ikke panelerne. De bliver plettede.
Jay, hent nogle af kasserne, ellers er der ingen der gør det.
Hent nogle af kasserne, så laver jeg en sandwich.
- De er over det hele. - Det ved jeg.
Jeg sagde, du ikke skulle røre dem.
Stil den derovre.
Pas på tapetet. Tak.
Hvad har jeg lært i de to år, vi har boet i Houston?
Man må ikke undervurdere betydningen af et varmt, nærende morgenmåltid.
Dét sagde NASA til os dén dag, vi kom.
Sagde de virkelig dét?
Ja... De mente det.
Gordo er aldrig hjemme til morgenmaden.
Deke sluger morgenmaden på vej ud til sin Corvette.
- Rumaki?
- Tak. - Jeg elsker rumaki.
Dét, du siger, er meget nyttigt.
Det krævende ægteskab med en testpilot er nu blevet ti gange værre.
20.
- Du har ret. - Hvad er der galt?
At han ser døden i øjnene hver dag... dét er da meget opkvikkende.
Dårlig løn og lang arbejdstid.
Men det er dét værd, ikke?
Jo, det er.
- Hvem kom med de fyldte æg? - Jeg... Kan du lide dem?
- De er lækre. - Er de?
- Barb? - Jeg har et. Hvad har du kommet i?
- Det må være eddiken, du kan smage. - De er lækre.
Lidt eddike gør mayonnaisen lettere.
- Jeg må have et. - Jeg kommer eddike i.
Det gør dem lettere. Og så kommer jeg også sennep i.
Piger!
- Faye, det er lækkert. - Fortsæt, Marge.
Den lange arbejdstid og lave løn ændrer sig ikke.
Men nu er I gift med en nationalhelt.
Alt, hvad I siger og gør,
falder både tilbage på jer og jeres mænd.
- Og på rumprogrammet. - Og på USA.
Når først éns mand har fløjet i rummet,
så kommer man nye steder og træffer mennesker,
- man ellers aldrig ville træffe. - Hvem?
Debbie Reynolds.
- Og ham den lille, sjove fyr... - Bill Dana.
Og senator Everett Dirkson.
Vil nogen have noget?
Lidt af den fyldte selleri. Jeg er på slankekur.
I selskabslivet er man selvskrevet.
NASA elsker at arrangere fotograferinger og cocktailparty'er.
Men ellers ser de helst, at man holder sig væk.
Lort!
Faye... Fra nu af må du hellere sige "pu-ha".
Jeg hjælper.
"Pu-ha", Marilyn. Jeg spildte på dit nye gulvtæppe.
- Tak. - Undskyld.
Fortsæt, Marge.
Det vigtigste er at tage sig af hjemmet
og ikke besvære ham med noget.
Ethvert problem i familien kan skade hans chancer for opsendelse.
Undskyld... Sov bare videre.
- Er du okay? - Ja...
Sov bare videre.
Det er tredje gang i nat.
Jeg har det fint...
Godnat.
Marilyn...
Hvad fanden foregår her?
Du skal vel ikke være mor?
Du gode gud!
Utroligt.
Jeg kan ikke tro det.
Så lader de dig ikke flyve, vel?
Vel?
Undskyld.
Det gør mig ondt.
Nej... Jeg elsker dig.
Jeg kommer til at elske barnet.
- Det er dejligt. - De trækker dig ud af programmet.
Jeg ved, de gør det.
Vi giver dem ikke en chance. Vi siger det ikke til dem.
De får det at vide.
Det kan snart ses. Jeg er fire måneder henne, Jim.
Fire måneder?
Hvordan kunne du fortie det for mig i fire måneder?
Du var jo aldrig hjemme.
Jeg må have været hjemme én gang... for fire måneder siden.
- Ja. - Var jeg ikke?
Jo, jeg var.
Syv måneder senere
- Hallo? - Marilyn...
- Det er John Young. - Åh, gud! Hvor er Jim?
Jim har det fint. Vi har et problem, du må hjælpe os med.
Der er sket en ulykke...
Få fat på Marilyn, før pressen får fat på hende.
Tak, fordi du kom.
Han sover nu, men hvis han vågner, så prøv at trøste ham.
Der står to sutteflasker i køleskabet.
Marilyn, hvad er der sket?
Elliott Sees T-38 styrtede ned i St. Louis.
Han og Charlie Bassett er begge døde.
Jeg skal hen til Marilyn See på "pigebesøg",
indtil John Young kommer.
- Sørg for, at hun ikke tager telefonen. - Ja.
- Og hold pressen væk fra hende. - Hvordan?
Luk ikke døren op, før John Young kommer.
Der må være én cigaret et sted...
Jeg har en.
- Tak. - Du kan klare det, Marilyn.
Jeg har allerede aftalt tid hos lægen.
- Jeg troede, du var holdt op. - Det var jeg.
- Men det er svært af og til. - Det ved jeg.
- Kom med. - Okay.
Her er rodet. Jeg aftalte tid hos lægen.
Efter sidste sommer fik børnene stivkrampe-vaccine.
Det skulle jeg også, ikke?
Når de har været i vandet ser hvert myggestik og hver skramme inficeret ud.
Jeg ved ikke, hvorfor de kalder den Clear Lake.
- Hvordan har den lille det? - Godt...
Hvem kan dét være?
Her er Jane Conrad med gode nyheder.
En ny uld-blanding,
som følger og former kroppen... Fantastisk!
Mrs. Pete Conrad er smart i dette varme antræk,
som er perfekt, når man skal udendørs.
Tak, Jane.
Og hvem er de to Gemini-tvillinger?
Ingen andre end NASAs tvillinge-Pat'er.
Mrs. James McDivitt og mrs. Ed White.
lført matchende dobbeltradede silke-frakker.
Deres matchende kjoler med perlebesatte kraver i sølv og guld viser,
at de to kvinder har en afslappet elegance... Meget professionelt!
- Din tur først. - Nej.
Ed var på rumvandring, Jim fløj bare kapslen.
Juni 1965
- Du går først, Patty. - Nej, jeg kan ikke sige noget.
- Du skal gå først. - Så starter jeg.
Men når det bliver din tur, så bevæg læberne og sig noget pænt.
Velkommen, damer.
Denne vej.
Hernede.
- Hej, Pat. - Gordo...
Hvordan går det?
Denne vej... Undskyld.
Sådan. Denne vej.
Denne vej.
Steve, kan du... Pat, du kan sidde her.
- Vil du sidde her? - Det lyder godt.
- Og en mere.
Værsgo.
Godt. Kom herhen.
Okay. Lad mig...
Gemini 4... Houston her.
- Kan I høre mig nu? - Højt og tydeligt.
Vi har jeres koner her.
Vi tager...
mrs. McDivitt først.
- Hold den. - Okay.
- Her er knappen. - Okay.
- Bare tryk på den. - Jim?
- Jimmy? - Hvad?
- Kan du høre mig? - Ja... Højt og tydeligt.
I klarer det fint, Jim.
Ja, vi kommer vidt omkring.
Vi er over Californien lige nu.
Kom hen over Texas.
- Jeg er over Texas om tre minutter. - Skynd dig.
Hvordan har ungerne det?
Fint... De tror, du er på Cape.
Opfører du dig pænt?
Jeg kan ikke andet...
Jeg kan kun spise, sove og kigge ud ad vinduet.
Er Ed vågen?
Ja, han er lige ved siden af mig.
Opfør dig pænt. Vi bytter hovedtelefoner nu.
- Værsgo. - Hold den.
Godmorgen.
Tryk dér.
Tryk på knappen, skat.
- Godmorgen. - Hvordan har du det?
- Fint.
Tryk på knappen, når du taler. Og slip den, så jeg kan tale.
- I ser godt ud. - Ja.
Og det ser godt ud heroppefra. Nu er vi over det vestlige Texas.
Vi er over Houston om et minut.
- Godt. - Patty, gentag det.
Godt. I så ud til at more jer i går.
Ja, vi havde det sjovt.
Hvordan har Eddie og Bonnie det?
Fint.
Godt... Vi ses.
Hav en rigtig god tur.
Tak, skat... Farvel.
Farvel, skat.
Kære...
- Forsigtig... - Jeg har den.
Du klarede det fint.
Du godeste! ...Se!
- Kan du ikke tale til dem for mig? - Barbara Young sagde, det var nemt.
Pressen vil bare snakke lidt med jer. I to er forside-nyheder.
- Kom nu... Det bliver sjovt. - Jeg er...
Jim lød, som om han morede sig,
og dét gør mig selvfølgelig meget glad.
Hvad siger Deres børn til, at deres far ikke kom på rumvandring?
Dér er de... Synligt sønderknuste.
I var de første koner, som talte med deres mænd i rummet.
- Hvordan var det? - Meget spændende.
- Bliver De lettet, når Ed kommer hjem? - Åh, Gud... Ja.
Ja.
Passer det, at LBJ har inviteret jer alle til Det Hvide Hus?
Hvadbehager?
Vi hører, at præsidenten har inviteret jer til Det Hvide Hus.
Tager I af sted?
Med fornøjelse.
Overalt lød det: "Lincoln sov her, Roosevelt sov her,"
"og John-John legede på dette gulvtæppe."
"Jackie Kennedy ordnede alt så smukt."
Det gjorde hun.
Stjal I sølvtøj eller brevpapir?
- Hvordan er LBJ? - Var Lady Bird der?
- Er han høj? - Kalder de hende "Lady Bird"?
Hør her...
- Præsidenten... - Hvad hedder han...
Præsidenten greb dén idé ud af den blå luft,
- at Ed og Jim skal til fly-opvisningen i Paris
og repræsentere USA.
Og vi skal med.
Er det Paris i Frankrig eller Paris i Illinois?
John kom ikke til Paris efter sin Gemini-tur.
Jeg ville være lykkelig for en tur til Det Hvide Hus.
- Pete kommer aldrig til Det Hvide Hus. - Jo, selvfølgelig gør han det.
Ville I ikke ønske, at man kendte flyveplanen?
Marge sagde, at der ikke er nogen flyveliste.
Jo, der er... Vi burde kende den,
så vi har tid til at finde passende tøj.
Præcis.
Pat, giv mig nålepuden.
Ed må være enormt glad.
Han er glad for at flyve med Gus, men håbede at blive kaptajn.
Chaffee-familien er sød. Det er en fjer i Rogers hat.
Sidder du på min takkesaks?
Undskyld.
Hvornår meddeler de det?
Patty?
- Hvornår meddeler de det? - På mandag, vistnok... Eller i morgen.
Jeg ville bare have, at Ed og Jim fløj sammen.
Jim elskede at flyve med Ed.
Ja.
De vil have, at Ed gør alting først.
Første rumvandring, og nu Apollo 1.
Af og til er jeg meget bekymret.
Også jeg.
Jeg må være lige så tillidsfuld som Jim.
Der er så meget grej i rumfartøjet.
Reserve-systemer for reserve-systemer.
Alt sammen nyt og uprøvet.
Så skaber det mere historie.
Jim ville ønske, at han kunne tage med.
Det ønsker jeg måske også.
27. januar 1967
- Jan. - Hej.
Her er en af vores yndlings-astro-koner.
Med den fikse jakke er dragten
egnet til en middag ude i byen,
og dans og en dejlig spadseretur for Jan Armstrong og hendes mand Neil
i Månens blide skær.
Tak, Jan.
Den næste... Susan Borman.
Perfekt og nydelig. En fransk rosa swinger
med matchende kjole med læg foran og empire-talje.
Der stilles mange krav til Frank Bormans kone.
Et godt udseende er ét af dem.
Susan udfører sine pligter med stil og ynde,
som det ses i denne ideelle blanding af anvendelighed og design.
Hvordan kunne der opstå brand? Det var jo bare en test.
De var låst inde til plugs out-testen.
27. januar 1967
Man burde have kunnet få dem ud.
Man burde have kunnet åbne lugen.
Jeg ringer til dig i aften.
De er ivrige efter at få dig hurtigt til Cape.
De kan ikke flytte ligene, før jeg kommer.
- Så ses vi ikke, før vi mødes dér? - Sikkert ikke.
- Er du sikker på, at du vil af sted? - Man har brug for mig dér.
Af sted til Månen?
Hvad?
Er turen til Månen alt dét her værd?
Susan... Gus og Ed kendte risikoen. Det gør vi alle.
Du kunne have været i den brand.
Det var jeg ikke. Livet består af andet end at leve.
Jeg må af sted.
Farvel.
Fred...
Fred, du og din bror må té jer pænt og prøve at få sovet.
Sig til Erics mor, at i næste uge kan I sove herovre.
Godt, skat... Farvel.
Herre...
Herre, der er nogen ved døren.
To år senere
Al denne opmærksomhed får jeg vist kun, fordi jeg giftede mig med en pilot.
Men jeg er pilot-kone,
og jeg er glad for at støtte ham i det arbejde, han elsker.
Udforskningen af rummet, som han og så mange andre arbejder for,
er noget stort for USA og for verden.
En stræben, som er den store risiko værd,
som de hver dag løber.
Selv om min mand ikke havde fløjet den første mission til Månen og tilbage,
ville jeg stolt kunne sige, at jeg gjorde min del for at støtte programmet.
Tak for prisen... og for den dejlige eftermiddag.
Jeg savner ikke Junior League-velgørenheden.
Tænk, at du kan holde alle de taler. Du er så god til det.
Er jeg?
- Er du ikke nervøs? - Jo.
Jeg prøver bare at tale langsomt.
Er dét alle de huse, du har set?
- Jeg overvejer dem. - De ligger så langt væk.
Fra hvad?
Her er et godt ét med en pæn have og to soveværelser.
- Er to nok? - Det ved jeg ikke.
Pat, hvorfor bliver du ikke bare boende?
Jeg kan ikke bo i denne by længere,
og jeg kan ikke bo i det hus.
Du kommer langt bort fra dem, du kender.
Ingen bryder sig om mig. Kun om Ed.
Ed er borte... Det er jeg ikke.
Af og til...
glemmer jeg, hvordan man trækker vejret.
Det er skørt. Jeg kan ikke få luft.
Jeg farer rundt i huset og lukker vinduer op
for at få luft.
Jeg prøver at tale mig selv til fornuft.
Jeg suger luft ind... og puster ud.
Det er nemt nok at trække vejret.
Det er nemt nok at trække vejret, men...
Men jeg synes ikke, jeg får luft.
Klokken er 3.30.
- Det er ikke for tidligt at tage en drink, vel? - En drink?
Nej... Det vil være dejligt med en drink.
Fint... Kommer straks.
ER DRIKKERI ET PROBLEM?
- Noget galt, mrs. Borman? - Undskyld.
Jeg må gå. Jeg glemte noget hjemme.
Okay. Ikke noget med at rette i svarene denne gang. Sandheden.
"Forsøger De at skjule Deres drikkeri?"
Ja.
"Drikker De tit alene?"
Ja.
"Hvor længe har De drukket?"
Før vi fortsætter, må vi især være opmærksom på...
Deres mænd er modige nok til at tage til Månen,
men Thomas Staffords kone
må nok have publikums hjælp til at komme frem.
Et bifald for Faye Stafford!
Her kommer hun!
Faye Stafford i en muskat-farvet, tredelt silkedragt
med diskrete krystalknapper,
som giver et anstrøg af elegance.
Og med en chamois fjerprydet klokkehat
gør dragten hende uimodståelig.
Sig det så. Hvordan er der i Oklahoma?
I ved selvfølgelig, at Weatherford i Oklahoma
er astronauten Thomas P. Staffords hjemby.
Han fløj rundt om Månen i Apollo
og banede vejen for Neils "kæmpeskridt".
Står der så meget på ét skilt?
Flere skilte... Ét byder én velkommen til Thomas P. Stafford-lufthavnen.
Har de opkaldt lufthavnen efter ham? Tænk engang.
Og man kan gå ad Stafford Street til Thomas P. Stafford-parken,
hvor man kan beundre en bronze-statue af Thomas P. Stafford. Overalt hvor jeg går!
- Faye, jeg savner dig. - Godt, jeg kunne komme.
- Og tænk, at du rejser. - Jeg føler mig som en desertør.
Nej, Patty, du er klog... Du slipper herfra med ægteskabet i behold.
Gid jeg kunne sige det samme om os andre.
- Takket være Donn Eisele. - Tja...
Alt gik galt, da han og Harriet skred fra hinanden.
Da han forlod Harriet.
Og han blev ikke fyret som astronaut.
De åbnede bare sluseportene, ikke?
Massevis af ægteskaber hænger i en tynd tråd,
og det kan gå galt når som helst.
- Fx Alan og Pamela. - John og Barbara...
Og hvor mange, der ellers kommer, "som årene går".
Hvorfor skulle NASA være anderledes end resten af landet?
Jeg har ikke fortalt det her...
Jeg fløj hjem fra en af Petes opsendelser, og der var en stewardesse...
Hun satte sig ved siden af mig og sagde:
"Må jeg spørge om noget?"
"Jeg er forelsket i en af jeres astronauter, og han elsker mig."
"Er jeg bare naiv, eller vil han forlade sin kone?"
Smed du hende ikke ud af flyet?
Jeg sagde bare myndigt til hende: "Aldrig i livet."
Ærgerligt, at dén lille gås nu ved, at jeg tog fejl.
Jeg mener helt ærligt,
at jeg hellere ville være enke.
- Også jeg. - Det mener du ikke.
Jo... For så slipper man herfra med en smule værdighed.
Over for en enke gælder visse adfærdsregler, som alle forstår.
Men når man er skilt...
- Har nogen ringet til Marilyn See? - Jeg har.
Jeg har ikke tænkt på hende længe.
En skam, hun ikke kunne komme. Men hun sagde, hun ikke følte sig... veltilpas.
Stakkels Marilyn.
Af og til savner jeg Pat White meget.
Hun burde være her.
Vi mistede forbindelsen. Hun giftede sig igen, og...
- Hvor flytter I nu hen? - Michigan.
Jim skal være underdirektør for korporative anliggender i...
- Har du glemt, hvad han skal lave? - Ja.
Jeg kan ikke huske...
Jim skal være underdirektør for korporative anliggender i et el-selskab.
Knap så spændende som at være astronaut.
Dét er kun godt.
- Kommer Barbara? - Måske.
Men jeg ved det ikke.
Hvad skal hun lave ved opsendelsen?
- Kommer hun? - Jeg ville ikke komme.
- Jeg ville. - Det ville jeg også.
Hun var med i Apollo-programmet som alle andre
Det er også hendes mission.
Astronaut-konen Barbara Young
har brug for en "ikke af denne verden"-stil.
Og hun ser himmelsk ud i dette tulipanskørt
med matchende højrød swinger.
der er helt moderigtig.
Og T minus ti...
ni, otte...
syv, seks, fem...
fire, tre...
to, en...
antændelse.
Raketten stiger til vejrs.
Lift-offl Apollo 1 6I
Young, Mattingly og Duke
på den 5. landsætnings-mission til Månen.
Denne gang på Descartes-sletten.
Apollo stiger nu højt op
på himlen over Atlanten i dag,
den 1 6. april 1 972.
20. - 23. april 1972
Spektakulært!
- Hørte du det? - Ja.
Let til venstre. Lidt til højre.
Ikke her.
- Nu kommer det. - Jeg er med.
Jeg tror, jeg har den. Nej.
Ligesom under træningen.
1/6 G.
Charlie, jeg er lige bag dig.
Jeg er stolt over at være amerikaner.
Hvilket program! Hvilket sted! Hvilken oplevelse!
25. april, Apollo 16 på vej hjem
Gå tre grader op.
- Er det den rigtige vej nu? - Ja.
Nu er det den rigtige retning.
- Ken... Gæt, hvad jeg lige har fundet. - Hvad?
En ring.
- Passer det? - Ja.
Jeg tror, det er din.
Sikke et held!
Ja, det betyder held.
Juni 1972
Så er det klart.
Hvad kan jeg ellers gøre for damen?
Jeg ved ikke...
- Jeg tror, vi er færdige i køkkenet. - Jeg troede, du pakkede for uger siden.
Ja, men noget forputter sig altid.
Tag hen til det nye hus før flyttefolkene. Så tjekker jeg det sidste her.
Jeg skal lige skrive på kasserne.
- Mar? - Ja?
Her er en skuffe, fyldt med ting.
Hvad skal jeg gøre med det?
- Pak det ned. - Hvor?
I en kasse.
Det er jo bare en masse bras.
- Vil du virkelig beholde det? - Jeg kan ikke smide noget ud.
En kvittering for Jeffs cykel. To år gammel.
Nogle af Barbaras tegninger.
En bunke brugsanvisninger til ting, vi ikke har længere.
En skøjte-nøgle?
"Barbara Lovell", "Susan Lovell".
Hvad er dét?
Åh, gud.
Deres gamle hospitals-armbånd.
Der er sikkert ét til.
Fra dengang de fik fjernet mandler.
Hvornår har vores børn fået fjernet mandler?
1964?
Nej, 65.
- Fik de alle tre fjernet mandler? - Ja.
Jeg var gravid med Jeff,
og de havde hævede mandler,
og doktor Gordon og jeg besluttede at hive dem ud.
Hive dem ud... Hvorfor sagde du det ikke til mig?
Du var her jo ikke... Du arbejdede.
Hive dem ud...
Du fik tre børn indlagt. Jeg burde have fået besked.
Det er også mine børn.
Du forberedte dig til Gemini 7.
Du skulle ud i rummet for første gang.
Jeg ville forskåne dig for alt,
som kunne være skyld i,
at du ikke vendte tilbage.
Hver dag måtte jeg beslutte, hvilken del af dit liv, jeg skulle fortælle dig om,
og hvilken del jeg skulle skåne dig for.
Der var en masse, jeg ikke fortalte dig om.
Mange ting.
Dét var mit job.
Tak.
For hvad?
Alt.
Vil du virkelig gemme alt det bras?
- Det er bare bras. - Se, et billede...
Lad os gemme det.
Behandlingshjem August 1973
Jeg forstår, at de må begrænse din kontakt med folk,
som kan bringe dig ud af ligevægt.
Jeg måtte tale med dig.
De har en masse regler.
Værre end militæret.
Jeg tog nogle ting med.
- Jeg vidste ikke, hvad du havde brug for. - Okay.
Dine sutsko.
Nogle breve fra drengene.
Lad os se...
Din pude.
Jeg ved ikke...
Måske...
Måske har du ikke brug for noget af det.
Frank...
Det gør mig meget ondt.
Jeg ville ikke bringe dig i forlegenhed.
Jeg ville være perfekt.
Det...
Det er du.
Prøv ikke at have 30 sekunders samvittighedsnag.
- Jeg svigtede dig. - Nej, Sue.
Jeg svigtede dig.
Jeg vidste det ikke.
Jeg var slet ikke klar over det.
Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Men jeg er vant til at savne dig. Du er ikke vant til at savne mig.
Nej.
Jeg vil ikke blive vant til det.
Jeg får det godt igen.
Vi klarer det.
Vi får det godt igen.
Okay.
Mine damer og herrer... For sidste gang!
De ni nye astronauters koner!
I 1983 fastslog en retslæge-rapport, at Pat White havde taget sit eget liv.
Hun havde arrangeret en gensynsfest for sine astronaut-kone-veninder.
Marilyn See blev i Texas, hvor hun blev retsstenograf.
Efterhånden mistede hun forbindelsen med de andre "nye ni"-koner.
Jane Conrad blev skilt i 1989 og er nu lykkeligt gift igen.
Hun bor i Texas, hvor hun maler portrætter og arbejder på et kunstmuseum.
Jan Armstrong blev skilt i 1994.
Siden har hun deltaget i aktiviteterne i en bjerg-ferieby.
Faye Stafford blev skilt i 1986.
Hun vendte tilbage til sin hjemby i Oklahoma og deltager i mange medborger-aktiviteter.
Barbara Young blev skilt i 1972.
Hun gik for nylig på pension efter at have arbejdet i et mæglerfirma i det nordlige Florida.
Pat McDivitt blev skilt i 1989.
Hun er ugift og har arbejdet som hospice-sygeplejerske i Ohio,
efter hun tog sygeplejerskeeksamen i 1984.
Marilyn Lovell er stadig gift med sin high school-kæreste Jim.
De har ni børnebørn.
Hun er medlem af bestyrelsen for den amerikanske gigtforening.
Susan og Frank Borman restaurerer veteranfly i New Mexico.
Hun deltager i oplysningsarbejde vedrørende alkohol og narkotika.